21T.19.QUILEZ

=PRESENTACIÓ PERSONAL =

El meu nom és Fany Quílez Moya i sóc del grup 21T, que és el tecnològic. Al principi de curs com sempre després de les vacançes d'estiu els coneixements de valencià amb que arribàrem eren escasos. L'imprescindible no s'oblida però teníem carències jo sobretot en sintaxi i alhora d'utilitzar els conectors correctament. Jo pensaba que les classes sense llibre de text anaven a ser molt avorrides, perquè mai havíem treballat sense aquest. Però amb fotocòpies, portfolis, grabacions, les veus del Temps, Tirant lo Blanc i Terra Baixa hem abarcat més del que pareix. Hem aprenut a fer resums, a escriure textos de diferent tipus, coneixem els autors més importants, sintaxi, hem practicat la cohesió, inclós hem recitat poesia. I tot utilitzant l'ordinador que tant ens agrada. En quant a les activitats proposades he fet la major part, algunes m'han agradat més que altres, però totes tenien una finalitat molt clara, ensenyarnos i per això han sigut molt importants. Com a conclusió final diré que en principi a mí, no m'agradava molt el valencià però ara fins i tot m'he presentat al mitjà :p

A continuació deu dels meus portfolis:

LA MEUA EXPOSICIÓ
diumenge 11 de novembre de 2012

Aquest dilluns va ser el día de la meua exposició i la dels meus companys Ivan, David i Andrea. Toni va començar a parlar sobre l'ocorregut a classe el passat día i va llançar una pregunta a l'aire, si “volíem o no” seguir utilitzant la rúbrica que ens va repartir i que, fins aquell día, usabem per a puntuar les exposicions dels companys. Després de parlar uns quants, vam arribar a la conclusió de que utilitzaríem la rúbrica però no interferiría a la puntuació que donaria finalment el professor. Com vam abordar aquest tema la classe es va passar molt ràpida, així que només vam poder fer la exposició: Andrea que va parlar del segle d'or valencià i va fer una xicoteta dels autors més importants com Ausias March. També la vaig fer jo que vaig parlar sobre Andreu Febrer, la seua vida, la seua forma d'escriure, les seues tarduccions i vaig fer un comentari d'un troç de poema seu en occità. L'exposició de Iván i David es va quedar pendent per al dimecres i Toni ens va dir la puntuació de les nostres exposicions.

Va arribar el dimecres i van tindre que exposar David e Iván per aquest ordre. David va parlar sobre Gilabert de Próixita i va fer un comentari d'un poema seu e Iván de Pere March pare del famós Ausias March. Ho van fer molt bé i Andrea i jo vam poder disfrutar de la exposició dels nostres companys de grup amb la tranquilitat que dona no tindre que exposar. El poc temps que va sobrar de l'exposició el vam utilitzar per a mira i corregir unes fotocòpies que ens havia donat Toni.

Per fi el dijous exposaren Silvia, Melanie i Laura. Parlaren sobre el segle XV de la literatura i de Jordi de Sant Jordi. L`exposició va ser amena i les tres ho van fer prou bé. Però sense dubte el 10 obtingut per Silvia va ser bé merescut per la seua facilitat i domini alhora de parlar. Després de que Toni possara les notes a les companyes, ja que per part de la classe va haver poca participació, vam seguir corregint la fotocópia donada el día d'abans. En conclusió ha sigut una setmana amena en la qual hem utilitzat les exposicións per a conèixer uns autors molt importants de la lliteratura del segle XV.

CLASSES DE NOU
diumenge 13 de gener de 2013

Aquest dilluns vam començar les classes i com sempre vam donar valencià a última hora. Com que era el primer día i tots anavem mès cansats del normal així que l`hora va ser fluixeta. Toni ens va repartir un foli molt comprimit amb sis textos diferents i havia una taula on hi havia que classificar-lo segons el tipus.

El dimecres el professor ens va repartir uns folis que parlaben dels diferents tipus de dialectes de les nostres terres i la seua geografía al llarg de l'història. Després per a que entenguerem millor les varietats va possar un video molt antic de diferents persones i diferents llocs geogràfics en que parlaven de forma distinta. Va ser molt graciós perquè hi havien moltes paraules que ningú de nosaltres havíem escoltat mai i pareixia que parlaven un altre idioma. A més el vídeo estava un poc anticuat però complia molt bé la seua finalitat, veure les diferències entre els tipus de dialectes.

El dijous es posaren unes grabacions on les persones parlaven diferents dialectes. S'escoltaven una mica mal i no s'apreciava del tot bè però es podien veure les diferències. Tampoc es va fer molt mès eixe día. El pròxim día s'escoltaran tots els diàlegs seguits per a poder veure clarament totes les diferències. Però a mí em va costar massa diferenciarles, practicaré més. Fins la pròxima setmana.

SETMANA...♥
diumenge 17 de febrer de 2013

El dilluns Toni va escriure uns esquemes de progressió temàtica. En total eren quatre i tots estan formats per tema i rema. Vam fer alguns exercisis de temàtica i també llegírem uns quants textos per a practicar. Toni ens va manar per a fer a casa una tarea que consistia en llegir un text i dir la progressió que creíem que seguia la qual cosa a mí em va parèixer difícil. El dimecres corregírem la progressió del text del dia anterior i a més Toni ens va manar una altra activitat. Ara devíem fer tot el contrari, Toni ens digué les progressions d'uns textos que devíem escriure seguint eixa progressió que era complexa. També ens informà de la prova d'exàmen del dia següent i ens va donar alguns consells. El dijous només entrar a classe ens vam separar individualment i sense el llibre vam tenir que relletnar un simulacre d'exàmen que repartí Toni. La prova estava estructurada en uns requadres on es devia respondre breument les respostes a les preguntes. Si teníes bé més de tretze respostes et posava un positiu Toni. Però pocs companys ho van aconseguir ja que no molts havíen llegit amb rigurositat les pàgines de Les Veus del Temps. Per a celebrar el dia de san valentín, Toni ens repartí en unes xicotetes fulletes un poema on el títol volia dir **ofici d'amor**. Ens el va llegir tal qual i després en valencià. El poema estava molt bé a més el final em sonava i em va resultar bonic. Aquesta classe va tindre un final dolç

**"Té major atreviment però no més saviesa que altres cavallers"**
diumenge 3 de març de 2013

Tirant veia que el temps de treva culminava i per això sol.licita amb més insistència els amors de Carmesina. Aquest li suplica que li otorgue el que tant desitja davant Estefania i les altres dames. Però la princesa no es troba disposta a perdre el seu honor i Tirant creu que ella no li té tant amor com pensava. Tirant parla amb les dames, vol fer servicis perquè la princesa es done compte de l'amor que li té i es compinxem amb ell per a aconseguir el seu desig. Però la Viuda reposada li diu a Carmesina que Tirant no és més savi sinó menys avergonyit que altres i li conta mentides com que l'ha dit que no li ama o que la matarà. La viuda amb això vol aconseguir els amors de Tirant i la princesa s'ho creu. Tot l'amor que li tenia s'esfuma amb les mentides i enganys.
 * [[image:http://1.bp.blogspot.com/-QVsqmVPqnmA/UTMvQL1ohII/AAAAAAAAAGk/gdB6vsRw7S4/s320/x5j0etjryp5ljtyj.jpg width="274" height="320" link="http://1.bp.blogspot.com/-QVsqmVPqnmA/UTMvQL1ohII/AAAAAAAAAGk/gdB6vsRw7S4/s1600/x5j0etjryp5ljtyj.jpg"]] ||
 * Carmesina en la película ||

 Tuitejos entre la Viuda Reposada i Tirant TREBALL CREATIU   diumenge 3 de març de 2013 Fet per ** Andrea i Fany ** mitjançant la xarxa social Twitter. Imitant una possible conversa entre la viuda reposada i Tirant lo blanc en la qual la Viuda Reposada malparla de Carmesina i Tirant defensa el seu honor. És una manera graciosa d'imaginar com ocorreria el triangle amorós en laépoca actual.





COMENTARI DE VITA CHRISTI
dissabte 9 de març de 2013

El comentari el vaig a fer sobre Vita Christi.

Va ser escrita per Isabel de Villena al segle d'or. Isabel va nàixer a València el 1430. Va arribar a ser abadessa en 1463 i va morir al monasteri de franciscanas clarisas de la Santísima Trinidad de Valencia en 1490. Es sap que va tindre relacions amb molts escriptors de lèpoca. La seua obra narra la vida de Jesucrist i es troba basada en dades reals i omplits els buits amb dades i fets inventats. escriptors. Vita Christi és l'única obra que ens ha arribat d'ella. Aquesta anava dirigida a les monges del convent. El génere és literari i el tema religiòs ja que tot el llibre es basa en les vivencies de la mare de Deu, Maria i Jesucrist el seu fill. El fragment "Com el senyor, predicant a Jerusalem, va convertir la noble i gran senyora Magdalena, atraent-la cap al seu amor i coneixença" Els esdeveniments mès importants són: al principi ens conta la vida de Magdalena, la primerenca mort dels seus pares, la riquesa de la qual ella disposava i els vicis dels que gaudia. Com anar a festes i gales. Va arribar a les seues oïdes que un home anava predicant i que les seues divines paraules transformaven en bé els cors. Magdalena en sentir això es va posar a punt i va anar a escoltar-lo. Com que anava acompanyada, els seus homes la van col.locar la primera. Jesucrist la va mirar abans de posar-se a parlar i els dos es van enamorar perdudament. L'ún de l'altre. Eixe amor va fer que ella i el seu cor es trasformaren i seguiren les paraules i consells que el seu Rei de vida l'hi havia donat. El registre es culte. Fervor, eloqüència, avalot. Com el tema és religiós, apareixen paraules que només s'usen o coneixen en eixe context. Com el noms de Sants o Salomó que és un rei que ix molt a la Bíblia. L'estil es senzill per a l'época que es tracta i és una cosa estranya ja que aquest llibre anava dirigit a les monges del seu convent. Es pot entendre fàcilment ja que no té res a vore amb altres llibres escrits a la seua época. Pel que fa a l'autora d'aquest llibre jo m'imagine que seria una dona avançada per a l'época que li va tocar viure. Plena d'imaginació i de idees va escriure aquest llibre mesclant els fets que coneixiade la seua religió amb bona part de la seua imaginació. En la seua obra Isabel pense que reflecta la idea que les dondes tenen un paper molt important i mereixen un reconeixement per això. Les destinatàries eren les seues companyes monges a les quals el llibre els agradaria més o menys en funció de les seues idees. Però també crec que Isabel va escriure el llibre de forma molt senzilla per tal que tot el món poguera entendre-ho i s'entenguera la seua història. L'época deuria ser molt dura per a les dones que es veien dominades totalment pels homes i gens valorades. Per últim vaig a donar la meua opinió sobre el text. A mí en concret els temes religiosos no em causen furor però de pensar el difícil que era ser dona escriptora en eixa época em fa valorar aquesta obra molt més.

COMENTARI 2ª AVALUACIÓ
dilluns 11 de març de 2013

El comentari el vaig a fer sobre **Na Mercadera, una dona que esdevé heroïna popular.** Va ser escrit per Ramon Muntaner que va nàixer al 1265 a Peralada i va morir en Eivissa al 1336. Aquest autor va escriure una de les cróniques més importants i fóu un admirador dels monarques. Participà en molts dels fets que va escriure per això en coneixia les dades de primera mà. En aquesta época es basa sobretot en les dones i la seua valentia. Aquest fragment tracta sobre una dona,Mercadera, que no li dona por la host francesa que es troba a Peralada, lloc on viu. Aquesta dona és una dona corpulenta i forta però també molt llesta que en lloc d'amagarse lluita amb ú d'ells que es troba pels seus camps. El ferix i fa que es rinda. Aclamen en el poble a Mercadera per la seua destressa i gracies a ella manen un rescat per al francés. Ramon Muntaner sempre elogia les dones participants en combat i aquesta dona, Mercadera, va ser realment una gran guerrera. És una historia verídica Aquest fragment correspon a una narració històrica on hi apareguen argots d'una época anterior i succesos que només poden ocorrer a una época determinada. El tema principal és sens dubte la valentia i fortalesa de Mercadera. Hi apareixen en aquest fragment mots que corresponen a l'época medieval com gonella que en l'actualitat seria com una espècie de vestit o bata però no luxós. Florins que eren les monedes utilitzades. En qüant a l'estil es breu i de fàcil comprensió. L'autor m'imagine que seria admirador de les dones fortesi sabies que lluitaven pels seus interessos i no s'amedrentaven per qualsevol cosa. Els destinataris somniaríem amb aquestes dones que pareixien com heroines en una época molt difícil plena de guerres i morts. En l'actualitat la moda és una mescla de costums anteriors però renovades. Ara les dones poden ser el que vulguen. Com si volen ser lluitadores. Un personatge actual que podria comparar-se amb Mercadera és Bandolera, una serie televisiva d'una dona que lluitava per les injustícies.
 * [[image:http://2.bp.blogspot.com/-v6F8Eq8cpdA/UT5dwCj_a1I/AAAAAAAAAIM/Yv31xQhW6yY/s320/bandolera.jpg width="320" height="211" link="http://2.bp.blogspot.com/-v6F8Eq8cpdA/UT5dwCj_a1I/AAAAAAAAAIM/Yv31xQhW6yY/s1600/bandolera.jpg"]] ||
 * -Bandolera- ||

<span style="color: #ea7878; font-family: Impact,Charcoal,sans-serif;">SETMANA INICIAL DE TRIMESTRE
<span style="background-color: #eeeeee; color: #cc0000; font-family: Arial,Tahoma,Helvetica,FreeSans,sans-serif; line-height: 1.5;">diumenge 14 d’abril de 2013

Després de uns espléndids díes de vacançes el dimarts tornàrem a classe.

I fins al dimecres no vam tindre valencià.

Com a únic treball per a vacances teníem que llegir el llibre Terra Baixa, i terminar el full d'activitats que ens havia manat Toni. Però molts companys no ho van fer i ho comprobàrem alhora de corregir.

El dimecres arribàrem a la classe de valencià cansadíssims encara poc acostumats a la rutina. I ens posàrem a corregir amb escases ganes els exercisis que tots deuríem haber fet als numerosos díes de vacances.

Com a consell per a l'exámen de Terra Baixa del dia següent Toni ens va recomanar veure la pel.lícula que es trobava a un link al blog.

El dijous va ser el dia de l'exàmen de Terra Baixa.

Les primeres qüestions eren sobre qué havia dit cadascú e identificar els personatges.

Les qüestions del final eren una mica més difícils i havíen unes que eren per a pujar nota.

No em va resultar difícil fer l'exàmen i va ser una lectura interessant.

Com que la prova no va durar més de mitja classe la resta d'aquesta l'aprofitàrem amb la gravadora.

Cadascú tingué que llegir el fragment del llibre que més li agradava i donar detalls i explicacions de perquè hi havia escollit eixe en concret.

Les primeres grabacions van ser una mica extranyes però la gent es va animar i va ser molt entretingut.

TERRA BAIXA... <span style="background-color: #eeeeee; color: #cc0000; font-family: Arial,Tahoma,Helvetica,FreeSans,sans-serif;">divendres 10 de maig de 2013 <span style="background-color: #eeeeee; color: #cc0000; font-family: Arial,Tahoma,Helvetica,FreeSans,sans-serif;"> A la casa-molí a pages es troven Xeixa, Antònia i Pepa. Les dones volen sonsacar-li informació del casament de la Marta, però el Xeixa només es burla d'elles. En això que arriva la Nuri una xiqueta molt allegre que passa el dia amb la Marta i els porta informació. Així que lis diu: -L'hereu Sebastià és l'amo de tot. I com que és aixó, van a casar la Marta amb un pastor d'allà dalt. El Tomàs hi ha anat tambè. Les dones volen traure-li tota la informació i la xicona termina parlant i diguent que no entén el que li va oir dir a l'amo Sebastià. Que a banda de tot, ell sempre hi seria de la Marta. De sobte la Marta arriba i tan prompte com escolta el seu nom se'n va. També arriba Nando i Jose que ja ho saben tot i els conten l'ocorregut. Com de bo i a la vegada innocent és el pastor, que no volen que sàpia res d'això i que es casen eixa vesprada. Enmig de la tertúlia apareix la Marta tota plorosa que diu que se'n vagen, inclós la Nuri. Abans que hi arrive el futur marit de la Marta, Manelic; el Xeixa conta a Tomàs que el Sebastià va donar el molí al pare de la Marta perquè ell i la Marta... i que ara vol casar-la perquè eixa història la sap tot el món i necessita els diners d'una pubilla. Tomàs no ho creu i s'enfaden. El nuvi molt innocent i faltat de malícia arriba tot content i tots els presents es riuen de l'alegre que es troba i el panoli que és. Aquest els conta la seua versió de l'ocorregut. Ell va demanar una bona dona després del parenostre i a l'endemà van apareixer el Tomàs, el Sebastià i la Marta. És un home tan bo que només vol cuidar la Marta i casar-se el més prompte possible. Arriba el Seabstià que vol parlar amb la Marta. L'obliga a casar-se i li diu que l'estima i que per la nit tornarà. Els nuvis es van a casar i el Xeixa li conta al Tomàs que el Sebastià va totes les nits a l'habitació de la Marta. Tomàs vol que no es casen però Mossen, mosso del Sebastià, no els deixa anar-hi. Després del casament el Manelic i la Marta tanquen la festa. Aquest vol acostar-se a la seua dona però aquesta no vol. Ell li conta tots els sentiments que te cap a ella. Li fa mostres del seu amor i la Marta se'n dona compte de que els dos han sigut enganyats. Però el Manelic ja sospitaperquè veu un llum darrere de la cortina i pensa que hi ha algú més tras la Marta. El Manelic comença a donar-se compte que li han prengut el pel i vol anar-s e de la casa. I la Marta comença a sentir pel Manelic i a odiar al Sebastià. El Tomàs va a veure a la Marta tot enfadat amb l'ocorregut amb el Sebastià però aquesta li conta la veritat, l'amo es va a profitar que ella era una xicona que no sabia res. Finalment es reconcilien. El manelic comença a escoltar els rumors de que la Marta ha estat amb altre home. Així que vol anar-se. Aquest arriba a casa i discutix amb la seua dona, aquest diu que se'n va i ella vol que la mate per tot l'ocorregut amb el Sebastià però que no se'n vaja per aixó li conta tot per a que ho faça. Aquest la ferix però li diu que l'estima, que no pot fer-ho i que s'anirán. Els dols volen anar-se allà dalt on vivia el Manelic, sense ningú que malparlara d'ell. Però el Sebastià aparèix de sobte i no els deixa anar. Diu que la Marta es seua i la tanca a casa amb els homes vigil.lant. A més el Manelic està desaparegut perquè volia matar al Sebastià. La Marta amb l'ajuda de l'única persona honrada, la Nuri ix de la casa però apareix el Sebastià i el Manelic. Els dos volen el mateix, la Marta i ella desijta anar-se amb el Manelic. Els dos homes forcegen i finalment el Sebastià és ofegat. <span style="background-color: #eeeeee; color: #cc0000; font-family: Arial,Tahoma,Helvetica,FreeSans,sans-serif;"> <span style="background-color: #eeeeee; color: #cc0000; font-family: Arial,Tahoma,Helvetica,FreeSans,sans-serif;">

<span style="color: #ea7878; font-family: Impact,Charcoal,sans-serif;"> SETMANES 6 I 7
<span style="background-color: #eeeeee; color: #cc0000; font-family: Arial,Tahoma,Helvetica,FreeSans,sans-serif;">dilluns 27 de maig de 2013

Setmana 6 El temps passa i el curs finalitza, ja son poques les setmanes que ens separen de l'esperat estiu.

El dilluns 13 molt descansats del finde Toni ens va repartir uns fulls on hauríem de crear una espècie de rúbrica per a puntuar els diferents aspectes que tindria que tindre un videolit. Ens va costar una mica relletnar-la perqué els aspectes que possarem podríen decidir un poc la nota dels companys. Al final de la classe alguns companys dígueren els aspectes que ells creien importants i la resta vam afegir coses.

El dimecres 15 va ser el dia que vam poder veure a classe les creacions de Terra Baixa dels nostres companys amb forma de videolit. Tots eren molt interessants i havíen fet un treball molt bó en general. Alguns eren emotius i altres cómics Toni ens va fer relletnar unes rúbriques que ell mateix n'havia fet amb la majoria dels aspectes que haviem propossat a la classe anterior.

El dijous 16 continuàrem veient els videolits que ens faltaven. Després comentarem breument les coses bones que hi havia a cadascú i Toni va dir que diguerem que puntuació li'ls donavem. Vam deixar els treballs creatius de Terra Baixa i ens possàrem amb la cohesió. El professor ens va repartir un altre full (el pobre es va a gastar tota la tinta amb nosaltres), amb un text de l'accident de metro de valència. En ell teníem que dir que recursos s'havíen utilitzat.

Setmana 7 La setmana set va ser menys relaxada que l'anterior, ja que vam donar gran part de la teoria de la cohesió. El dilluns 20 vam corregir els exercisis de cohesió que vam començar a classe el dijous passat. No eren massa difícils si miraves la teoria. Com sempre van corregir els mateixos. El dimecres 22 va ser una classe per a fer exercisis, no va ser pesat perquè entre tots els vam fer de manera “divertida”. Els exercisis eren sobre la cohesió i sobretot la substitució d'una paraula que es repetia amb molta frecuencia als textos. Devíem cambiar-les per pronoms, sinónims o frases que significaren el mateix. El dijous 23 continuàrem amb exercisis pareguts al del dimecres però ara el terme a cambiar era “iguana” era un text sobre aquestes i eixa paraula apareixia moltes vegades de qualsevol manera. Com a faena teníem que cambiar-les amb el fi de que no resultara molt pessa i repetitiu. A més possàrem tot el nostre ingeni per a classificar les diferents maneres que havíen nombrat “iguana”.

<span style="color: #ea7878; font-family: Impact,Charcoal,sans-serif;">CONCLUSIÓ GLOBAL DEL CURS
L'assignatura de valencià generalment no sol agradar molt. Però de manera més "divertida" sense llibre, amb fotocòpies i realitzant moltes activitats com treballs, exposicions, lectures hem aprenut tots els continguts necessaris que deviem saber a primer de baxillerato. Fins i tot anem per davant que altres classes en quant a pronoms febles. La manera de Toni d'ensenyarnos m'ha agradat i ha sigut efectiva almenys per a la majoria. En definitiva ha sigut un bon any a les classes de valencià.